SPRAWL ÅR 2048
ÅTTA MÅNADER FÖRE PRECRIME
Är det nån där?
Hallå?
Stäng av.
Nej!
- Ser du? - Vad är det jag tittar på?
Vår framtid. Planer på ett nytt inneslutningssystem.
Ett mjölkbad, Arthur.
- Mer avancerat än på PreCrime-tiden. - Filen är tio år.
PreCrime lades ner innan de flyttade oss.
- "De"? - De federala myndigheterna.
Defence Intelligence Agency hade större planer än att förhindra mord.
- Landets säkerhet? - Vi var det hemliga vapnet.
Projektet slopades när de släppte oss.
- Det är ju bra. - Bara om det förblir så.
Det här är vad jag har sett i min syn.
Varje dag sen Dash började samarbeta med polisen.
- Jag har slutat hjälpa dem. - Det räcker inte.
- Vem tror du att jag är? - En realist. Till skillnad från Dash.
- Hon kommer att förråda oss. - Det vet du inte.
- Jag ser det. - Jag ser bara det förflutna.
Visst. Men historien upprepar sig när vi inte lär oss av den.
Det var dumt att ge dig en nyckel, mamma.
Ja, du borde ha tänkt efter.
Jag har lagat din favoriträtt...
- Frittata med alger och palmhjärta. - Jag hinner inte.
Nån höjdare kommer till Blake. Alla måste vara där tidigt.
Vi kanske kan göra nåt i kväll? Bara vänner och familj?
Jag måste nog jobba. Jag älskar dig.
- Ska du undvika det hela dagen? - Om folk låter mig göra det.
Grattis på födelsedagen! Du kan ställa dem i vatten med protein.
- Skulle du ge Blake blommor? - Jag känner inte honom så bra.
- När fyller han år? - Jag ogillar födelsedagar.
Jag älskar födelsedagar, men har väl bara firat typ tio vid medvetande.
De är väldigt fina. Tack.
- Ska du på bal? - Vill du få dem nerkörda i halsen?
- Jag ska inte göra om misstaget. - Det är inte ditt fel.
- Vega och pappan delade födelsedag. - Jag står här, inte i Boston.
- Han måste veta varför du är sur. - Jag beklagar.
Det behövs inte. Hon har rätt.
Det har gått 17 år, men känns som det hände i går.
- Den skyldige har inte åkt fast. - 17 år.
PreCrime kom i gång åtta månader senare.
Du skulle ha sett det. Vad är det?
PreCrime startades officiellt i september 2048.
- Men vi testades i ett år innan. - I ett år?
Narcissist på väg.
Inspektör Vega. Henry Blomfeld, vicechefen för DIA.
- Trevligt att träffas. - Hawkeye-analytikern Dash.
- Vill du följa med oss? - Det behövs inte.
Följ med. Jag är fascinerande sällskap.
Och jag heter Akeela. Trevligt.
Jag sa nyss hur imponerad jag är av Hawkeyes resultat.
- Du sägs vara delvis ansvarig. - Tack.
Men Blake är bara blygsam. Allt är tack vare honom och Hawkeye.
Du löser fyra gånger fler fall av överlagda mord än genomsnittet.
Spring ett ärevarv. Det har du förtjänat.
Mr Blomfeld har bjudit in oss till DIA i eftermiddag.
Jag har tackat ja.
- Vega? - Tack för inbjudan.
Du är politikern, Will. Jag fångar bara bovar.
- Det var trevligt att träffas. - Detsamma.
Spela upp det igen. Bild för bild.
Vad är det för tickande ljud?
- Är det en klocka? - Det var allt jag hörde före skriket.
Mordet sker tydligen inomhus. Jag kan inte avgöra tiden på dygnet.
- Två skott. - Kaotiskt. Det är oplanerat.
Inga ansikten, inga identifierbara detaljer.
Stopp!
- Vad är det? - En Redclouds-tröja från 2019.
De bytte namn det året. Tröjorna är omöjliga att få tag på.
Om de är sällsynta kan Akeela köra en sökning på köparna.
En fråga, Wally. Enligt Dash testades mjölkbadet i ett år före PreCrime.
Det betatestades för att lösa problem.
De prekognitivas syner spelades in-
- för att sen jämföras med hur morden sedan skedde. Men vi fick inte agera.
Det var mitt livs värsta år.
- Mitt också. - Varför? Vad hände?
Om en person mördades då och ingen greps, finns då synerna kvar?
Kanske, men jag tvivlar på det. Allt skulle bort efter PreCrime.
Jag kan fråga en av mina gamla vänner om du vill.
Nej, det var en chansning. Tack, Wally.
Jag fick visa den överlägsne snubben allt om Hawkeye.
- 49 protokoll. Jag vill jobba. - Då har du tur.
- Vi behöver kolla upp ett köp. - Visst.
En vintagetröja, Redclouds, från 2019.
- Nu var du rolig, Vega. - Missar jag nåt nu?
Ja, överraskningskonceptet.
Men det är omöjligt nu när du jobbar med en av de prekognitiva.
Jag har köpt en sån tröja till dig i födelsedagspresent.
Gillar du den?
- Du är offret, Vega. - Offret?
Är nån arg på dig? Hyser nån agg mot dig?
Jag avfärdade min partners gratulationsbukett.
Det är inte lustigt, Vega.
Jag är polis. Jag har en massa fiender.
- Lugn. Det finns 500 såna tröjor. - Och?
Mitt ansikte dök inte upp i synen.
I värsta fall är risken 1 på 500 att jag blir mördad.
Strunta i fallet, så blir risken nästan noll.
Vi ska stoppa även det här mordet.
Jag ska besöka Arthur. Bränn den där tröjan under tiden.
Vad vet du?
Nån vill inte att Vega ska få uppleva fler födelsedagar.
- Jag är inte på humör för nonchalans. - Och jag för en fläskläpp.
Varför hörde du inte av dig?
För att Agatha såg mjölkbadet i sin syn?
För att hon hittade ett.
- Myndigheterna hade planer för oss. - De släppte oss fria.
- De kan ändra sig. - De vet ju inte var vi finns.
Vega vet.
Jag fick inte nåt annat namn.
Lara Vega, det är allt jag vet.
Om du ljuger för mig...
Så kan du alltid nita mig igen.
- Otroligt att jag köpte tröjan. - Glöm det. Jag tänkte...
Jag köpte dig en dödströja. Jag är världens sämsta vän.
Har vi några detaljer från synen, Akeela? Utmärkte sig nåt?
Jag vet inte. Kanske.
- Pilarna här? - Det är Revives logo.
Ett program från Haywardfängelset som leds av Dina Winters.
- De rehabiliterar fångar. - Det tycks inte ha fungerat.
När kan du ta fram fångarnas journaler? Jag tänkte äta lunch.
- Jaha, okej. - Vi kollar om du har gripit nån.
Jag fick napp!
Michael Wynn - gängledare från Sprawl.
Han sålde clarity och kvinnor. Och sen greps han av en kvinna...
Stick. Jag skulle inte tro det, gumman.
Jag ska döda dig!
Vi börjar där.
Tror du att det är Wynn? Han greps för sex år sen.
Han har skickat dödshot till mig varje jul.
Han sitter inne. Vad kan han göra?
- Mycket kan skötas från fängelset. - Tänk om det är så det sker?
Att besöket hos Wynn sätter igång allt?
Det är inget vanligt fall. Det handlar om dig.
Poliser riskerar livet varje dag. Det vet jag bättre än nån annan.
Jag har försökt gräva i minnet.
Jag har försökt komma åt den delen av minnet för att minnas nåt.
Men det gör jag tyvärr inte.
- Det är inte ditt fel. - Men det här kan bli mitt fel.
- Jag borde gå dit. - Wynn är obeväpnad och övervakad.
Jag har gripit honom en gång och kan göra det igen.
Kommer jag sent till jobbet -
- den senaste timmen. Jag tänker begära ersättning. Jag betalar inte.
För 60 år sen lades allt ut på entreprenad.
Det förgjorde arbetarklassen och fängelsedomarna ökade.
Nu får de jobben tillbaka, men bakom galler och mot en dålig ersättning.
Det verkar fel.
Jag gråter hellre för offren och deras familjer.
Vi glömmer inte bort offren.
Allt det här är påminnelser om tidigare offer och tidigare brott.
Livsförändrande misstag.
Det hjälper fångarna till mer produktiva liv.
- Är handarbete allt som krävs? - Ni känner till Michael Wynn.
Han är inget enkelt fall. Men han försöker.
Han kan vara på väg att begå ett grovt brott.
Enligt datamönstren i vårt Hawkeye-system.
Ja. Enligt datamönstren i Hawkeye-systemet.
Omöjligt. Michael övervakas noga.
- I synnerhet på utflykterna. - Släpper ni ut dem?
Så de jag griper hamnar på nåt slags kollo?
Varje vecka besöker vi restauranger, parker och museer.
I morgon, faktiskt.
Det måste vara så han kommer åt dig.
Ska vi gå?
Inspektör Vega. Jag hörde att du kanske skulle komma förbi.
- Jag är rörd. - Var inte det.
Vem är han? En ny partner? Jag är svartsjuk.
- Det gäller jobbet. - Saknar du mig inte?
Jo då. I synnerhet dina julkort.
Jag har slutat med det. Jag är en ny man.
Jaså? Nåt säger mig att du har tänkt på mig.
Inte egentligen. På kvällarna när jag...
Fortsätt. Så får vi se om det är ömsesidigt.
- Är du här för att flörta? - Och för att minnas.
Kvällen då jag grep dig. Minns du det?
Du låg på trottoaren med mitt knä mot ditt bröst.
- Trevligt. - Du gräver i det förflutna.
Vet dina kompisar här att du åkte på stryk från en f.d. cheerleader?
Folk här inne bryr sig bara om nutiden.
- Här och nu. - Är det därför du vill hämnas?
Döda mig för att återfå respekten på kåken?
Det förflutna ligger bakom mig.
- Är ni klara? - Det är matdags.
Men vänta gärna. Jag har all tid i världen.
Det var trevligt med ett återseende.
Bra jobbat. Han är rumsren. Som en pudel.
Akta dig, Vega!
Vakt!
- Två av tre. Vill du prova igen? - Hon lurade mig! Hon lurade mig!
Det är inte över, Vega! Hör du det?
- Ni trissade upp honom. - Han överföll mig.
Hans utflykt blir nog inställd.
- Vem lade dit den här? - Jag vet inte.
Fångar får lägga saker här anonymt.
Nån har lagt dit den under de senaste tio åren.
Vad är det, Vega? Hur är det?
Du vann över Wynn. Han kommer inte ut på nån utflykt.
- Wynn är inte mördaren. - Hur vet du det?
Jag vet varför jag kommer att bli dödad.
Det är inte Wynn. Det här var min pappas klocka.
Han bar den på morddagen, men den hittades aldrig.
- Tickandet i min syn. - Precis.
- Det finns ett samband. - Vilket?
Jag dör när jag försöker hitta min fars mördare.
- Han kanske är här. - Eller var här.
Akeela får kolla upp fångarna.
Det finns nåt bättre än namn. Ansikten.
- Redan tillbaka? - De gamla inspelningarna.
Jag behöver komma åt dem. Var kan de finnas om de finns?
Man städade upp efter PreCrime.
- Kanske på FBI eller DIA... - Vänta. Sa du DIA?
Blake ska på ett möte där med nån vicechef.
Jag kan få fast pappas mördare.
Vänta! Att leta efter mördaren kan leda till din död.
- Att fånga honom är värt risken. - Tänk om fler personer är i fara?
Ingen känner till betatesterna. Folk lär undra hur du fått informationen.
Litar du på mig?
Gör det, då.
Skulle inte Blake få sköta politiken?
Jag lär mig att göra fler saker samtidigt.
Stället har en fascinerande historia. Synd att ni inte kan berätta nåt.
Kom och jobba för oss nån dag, så kan du skapa egen historia.
Varsågod och sitt.
Det finns en allvarlig anledning till att jag bett er komma hit.
Vi har fått uppgifter om en möjlig terroristattack.
- Utländsk? Inhemsk? - Gruppen är decentraliserad.
Det kan vara de som bombade NIH.
- Ingen utpekades för det. - Inte officiellt.
Två ord dyker upp om och om igen: Memento mori.
- Latin. - Ja. "Minns att du ska dö."
- Så vänligt. - Kan Hawkeye vara till hjälp?
Det verkar vara det bästa vi har. Datorer förutser framtida hot bäst.
- Sen PreCrime. - Ja. Men PreCrime slösade vi bort.
- På att förhindra mord? - Vi såg inte helhetsbilden.
I sex år såg de prekognitiva alla mord i Washington innan de skedde.
Vi gav upp för lätt. Året därpå omkom 4 000 personer i bombattentatet.
- De skulle ha förutsett det. - Om vi hade behållit dem, ja.
- Vet ingen var de finns nu? - Sir...
- Jag måste tyvärr avbryta mötet. - Naturligtvis.
- Sa ni sex år? - Så länge pågick PreCrime.
Officiellt. Jag har hört rykten om minst ett års betatester.
De såg mord som ingen förhindrade.
- Han är upptagen, Vega. - Följ med mig.
Betatesterna var topphemliga.
Får folk veta att ingen förhindrade morden -
- så skulle det uppstå en skandal, förståeligt nog. Det vill ingen.
- Vad är du ute efter? - Rättvisa.
Medan DIA testade PreCrime åtalades ingen för de morden.
Om synerna finns kvar, kan polisen göra nåt åt det.
Olösta fall.
- Min far mördades det året. - Vega...
Det är ingen fara.
Vi är alla här av en anledning.
Jag önskar att jag kunde hjälpa till, men PreCrime-arkiven förstördes-
- när HD bedömde att programmet bröt mot konstitutionen.
I dag finns synerna endast på ett ställe.
- Var då? - I de prekognitivas hjärnor.
Lycka till med att hitta en av dem.
- Finns synen kvar i min hjärna? - Allt annat har förstörts.
Det har gått för lång tid. Jag skulle minnas det annars.
- Eller hur? - Inte nödvändigtvis.
Va?
Förbindelserna i temporalloben bryts ner över tid.
- Vi förlorar minnesåtkomsten. - Vi glömmer.
Men det finns spår som ett mönster av nervförbindelser i hippocampus.
Rätt sorts stimulering får i gång neuronerna.
- Rätt sorts stimulering? - Genom minnesframkallning.
Det krävs speciell utrustning för att skanna de minnena.
Finns det en sån maskin nånstans?
- Ja. - Var då?
Under trappan.
Jag tog tidigt hand om den, så att de inte skulle förstöra den.
Varför har du inte sagt nåt om det här?
Ni sa inte att det gällde Vegas far. Dessutom innebär det visst obehag.
- Det kan inte vara värre än hittills. - Jo, det kan det.
- Då glömmer vi det. - Nej. Vi gör det.
Men det är inte det svåra.
Dina PreCrime-syner var en del av en nervförbindelse med din bror.
Ni har var sin halva.
- Vi kommer inte åt minnena utan... - Arthur.
Och vi behöver bilder eller videomaterial där din far är med.
- Visst. - Arthur kommer inte att hjälpa oss.
- Jo då. Till rätt pris. - Inte den här gången.
Hur så? Vad är annorlunda?
Akta er. Han fuskar.
Ursäkta mig. Det är min fru.
Killen till vänster är efterlyst.
- Grip honom inte. - Han vinner ju.
Inte länge till. Vad gör du här?
Agatha har fel, Arthur.
- Min bror är usel som spion. - Han känner mig.
Han vet att jag inte skulle förråda honom.
- Ska jag lita på hans magkänsla? - Jag behöver dig också.
Jag kan inte hitta min fars mördare utan din hjälp.
Din fars mördare?
Det hände innan PreCrime startade, när ni tre låg i träning.
Jag beklagar.
Ni kände aldrig er far.
Han dumpade mamma innan vi föddes.
Min far var en bra polis och pappa. Dubbla skift, men hemma varje kväll.
Jag sårade honom dagen då han dog.
- Jag vet att jag gjorde det. - Familjer bråkar ibland har jag hört.
- Hur blev du en så varm person? - Vet du inte?
Tio år i ett mjölkbad, ja. Dash hade det lika svårt.
- Jag har sett sånt han inte har sett. - Jag skulle aldrig skada nån av er.
Det vet du nog. Vad säger din magkänsla?
Att det är stor risk att du snart är död.
Jag vill växla in. Men bara för att du fyller år i dag.
- Arthur. Du minns väl Wally? - Arthur!
- Så trevligt att se dig. - Du brukade fixa mina naglar.
Lägg av.
Kan vi bara få det gjort?
Optogenetisk minnesframkallning. Apparaten söker efter en jonkanal...
En gång till. Som om du talade med en sexåring.
Ni spänns fast där och jag utvinner synen.
- Utvinner? Som i gräver? - Det kan man säga, ja.
Kommer du?
- Tack. - Ingen orsak.
Jag tänker aldrig göra om det.
Ni fungerade bättre med smörjmedel.
Dopamin, opiater. Jag har bara vodka.
Ingen tonic?
Och ni behöver de här -
- om ni vill behålla era tänder.
Nu kommer det.
Vi söker mönster. Nervbanor med inkodade minnen av din far.
Därför får de se bilder, film och röstupptagningar.
Jag, Hamilton Vega, tar dig Lily Vega till min äkta maka.
Tre, två, ett, blås!
- Lägg ner kameran. Skär tårtan nu. - De reagerar inte än.
- Hur mycket mer tål de? - Minnena av din far är för nedbrutna.
PERSON: HAMILTON VEGA HITTAD
Han brukade vissla den för mig.
Vänta. Jag får nåt nu.
Visslingen återkallar en gammal syn.
- Vill du verkligen se det här? - Ja.
Herregud.
Dina Winters är ett helgon. Hon har fått flera utmärkelser.
- Är du säker på att det är hon? - Hon mördade min far. Vi såg det.
De verkar inte ha haft nån kontakt.
Men hon använde narkotika när hon var ung.
Tre åtal för innehav samma år som din far dog.
Och han, då? Vad vet vi om honom?
Han skulle bli ett uselt ögonvittne.
- Kan du ta bort det? - Förlåt.
- Hon verkar helt annorlunda. - Folk kan överraska en.
- Hur tar vi fast henne? - Jag konfronterar henne.
Spelar in ett erkännande med linserna.
- Och om det inte går? - Hon sköt mig i en syn.
Jag kan få fast henne för mordförsök.
Nej. Det är alldeles för farligt.
Det är enda sättet. Hon såg mig ta min fars klocka och kan fly.
Du kan bli dödad.
Jag tycker att du bör göra det. Hon behöver göra det.
Det är fint att du bryr dig och jag är tacksam för det ni gjorde.
Men jag har levt med det här länge.
Jag behöver göra det här, Dash.
I så fall måste jag följa med dig.
Lara?
Hej.
- Vart ska du? - Jag var på väg ut.
I väg med dig, Rico.
Jag måste verkligen gå, mamma. Det är inget jag hittar på.
Jag saknar honom också, raring.
Tänker du på den skyldige?
I åratal brukade jag fantisera om allt jag skulle göra den personen.
Hur gärna jag ville se den personen lida.
Kom du över det?
Jag är glad att jag inte fann den personen.
- Jag måste gå. - Det är choklad.
Dulce de leche-glasyr. Din favorit.
Spara en åt mig.
Du måste inte göra det här.
Då förstår du inte mig.
Jag skämdes-
- när min far iklädd uniform lämnade av mig på skolan den dagen.
Jag ville bli lämnad runt kvartershörnet och gå.
Det är ingen bra anledning till att bli dödad.
Oroa dig inte. Jag gjorde mig av med tröjan.
Vi kan ju förändra framtiden.
Ibland är det svårare att komma undan det förflutna.
Vega? Förlora inte dig själv där inne.
Inspektör Vega. Är det inte lite sent för hembesök?
Ni känner nog igen den här.
Jag förstår inte vad ni menar. Är det inte klockan ni tog i dag?
Ni tog klockan från min fars kropp efter att ha mördat honom.
Jag förmodar att ni spelar in det här med nån liten apparat.
- Jag jobbar med brottslingar. - Ni är en brottsling. En mördare.
Personen som mördade er far var narkoman.
- Nån som bara såg till nästa sil. - Låtsas inte tala om nån annan.
En kväll var hon så hög på neuroin-
- att hon gjorde nåt hemskt. Nåt som inte kunde göras ogjort.
- Det var ni! - Lugna dig, Vega. Var försiktig.
- Narkomanen... - Det var ni! Erkänn det!
- Vega! - Det var ni.
Den kvällen tynger henne fortfarande.
Och inget gott som hon har gjort har uppvägt den.
Men hon försökte ändå.
Hon fortsätter försöka.
Ni kunde förändra ert liv för ni har ett liv.
Ni har ett liv. Hans är borta.
- Nej, nej. - Erkänn att det var ni.
Snälla ni. Jag har en familj.
Jag har en son. Jag är ingen narkoman längre.
Ska jag tro på det? Ni skulle skjuta mig här och nu om ni kunde.
- Var är er pistol? - Jag har en för beskydd, men...
Stå still! Var är er pistol?
Bara ni har en pistol här!
Ni anar inte hur ledsen jag är.
Det var mitt livs största misstag.
Att tacka ja.
- Tacka ja? - Till uppdraget.
- Blev ni anlitad? - Titta i spegeln, Vega!
- Är du oskadd? - Lägg ner vapnet, Bradford!
Heter du Bradford?
- Jag är inspektör Vega. - Stå still!
Titta på hans tröja, Vega.
Det kanske var han som var offret i min syn.
Bradford. Vi gör så här...
Jag lägger ner mitt vapen först. Okej?
- Okej. - Stanna där!
För länge sen, Bradford-
- gjorde din mamma nåt som hon inte kan göra ogjort.
Jag ska inte göra samma misstag. Det borde inte du heller.
- Det här är fel sätt. - Hör på henne, raring.
Bra. Du är oskadd.
- Är du oskadd? - Ja då.
Snälla, han menade inte... Gå upp på övervåningen.
Ni sa att ni anlitades av nån för att döda min far. Av vem?
Lycon. Han var min langare.
Några ville att det skulle se ut som ett rån.
- Vilka? Vilka var de? - Jag har aldrig träffat dem.
Men jag ska berätta allt jag vet. Blanda bara inte in min son.
Snälla? Låt det få ett slut med oss.
- En man utan ögon? - Lycon.
En langare från tiden då Dina var narkoman.
Han kan ha varit mellanhand i mordet.
Ingen har hört av honom på åratal, men dina kontakter...
Är det allt ni har, så är det inte mycket.
- Jag ska kolla upp det. - Tack för att du ställer upp.
Jag väntar mig inget tack från dig. En ursäkt för käftsmällen vore bra.
- Varför? Du förtjänade den. - Okej. Nästa gång slår jag tillbaka.
Ni hittar ut själva.
- Jag behöver lite mer tid. - Jag ska hjälpa dig med Lycon.
Tack. Men nu måste jag gå hem.
Vega? Dra ut stolen när du kommer hem.
Mamma?
Grattis på födelsedagen.
Det är över.
Text: Katharina Bohlin www.sdimedia.com